Tidligere i...
Jeg lavede en aftale med Djævelen for at redde min far.
Denne djævel var en maskine, et rumskib, der ville ødelægge verden.
Det havde store planer for mig.
Den fik mig til at ødelægge New York City og såre dem, jeg elsker.
Hvad er der sket?
Slog Irisa Tommy ihjel?
Ja.
Du husker nok Pilar, Rafes kone.
Er du ikke syg længere?
Jeg har aldrig haft det bedre.
Alak!
Og hvis du kæmper imod, skader du barnet.
Pilar har kidnappet Alak og Christie.
Ved du, hvor mange jeg har slået ihjel?
Ved du, hvor mange mennesker du stadig kan redde?
For at redde planeten måtte vi rejse ind i hjertets mørke.
Til rumskibet, der var begravet dybt under byen Defiance.
Han gjorde det.
Det lader til, vi lige reddede verden.
Sådan. Kom så.
Jeg elsker dig, min lille pige.
Noget nyt om Nolan?
Han forsvandt.
Old St. Louis er væk.
Hvis Nolan var inden i sammenstyrtningen, er jeg bange for, han også er væk.
7 MÅNEDER SENERE
Tsuroz lukker sig selv ned.
For at bevare...
dens resterende energi.
Far...
Jeg er bange.
Så lad frygten styrke din beslutsomhed.
Vores mission må ikke slå fejl.
Gulanitten er denne vej.
Måske er den bevogtet.
Det er synd for vagterne.
Fr. borgmester, stasisnettet er lige gået ned.
Jeg beordrede dem til at trække stikket.
Gulanit-reserverne er nede på tre procent.
Byens regler siger, at al strøm skal sendes mod opvarmning og sundhedsydelser.
Og de spørger stadig efter dig ved NeedWant.
Selvfølgelig.
Med stasisnettet nede...
er byen sårbar over for angreb fra røvere, og hvad der ellers kommer igennem
- ved Bissell-passet. - Tror du ikke, jeg ved det?
Folk er bange.
Jeg er også bange.
Sig det ikke til nogen.
MCCAWLEY-MINERNE
Det har bare at være et nødstilfælde, Lambert.
Jeg har en by at lede.
- Det er dr. Yewll. Hun har vundet 30.000. - Yewll?
- Hun er ikke gambler. Hvad er hun ude på? - Ingen anelse, men hvis hun fortsætter,
så blanker hun os helt af.
Dr. Yewll.
Du plejer ikke at gamble i min forretning.
Jeg slår mig bare løs. Lufter mine penge.
- Du vinder stort, ser jeg. - Ja.
Fisker du efter drikkepenge?
Værsgo, lamseben. Smut så.
- Alle, tag det roligt! - Ingen rør sig!
Aflevér jeres penge, scripchips og smykker!
Rør jer ikke.
Hvis alle gør, som de får besked på, kommer alle levende herfra!
- Tøm jeres lommer. - Glem det.
Tøm dem!
Vend dig.
Kom så!
Du kan tro nej!
Få åbnet det pengeskab!
Jeg styrer ikke stedet længere, makker.
- Du er stadig ejeren! - Men jeg kan ikke koden.
Det næste skud ryger i skallen på nogen!
Okay.
Lad mig gætte.
Du er en arbejdsløs minearbejder?
Hap, er det dig under masken?
Find nu bare scripsene!
Tingene ser lidt sorte ud heromkring, ikke?
Minerne er faldet sammen, koris-gårdene er dækket under et ton sne,
og der er ingen byggejobs.
Men det her er ikke løsningen.
Hold mund og giv mig de satans penge!
Berlin! Pas på!
Er du okay?
Sikke en dag.
Dette er en votansk ark.
Hvad laver den under jorden?
Den må være styrtet ned.
Ja.
Disse livskapsler taber strøm.
Datter!
Ikke endnu.
Ingen vil savne ham.
Du må holde fokus.
Vi er her ikke for at spise.
Du har for mange regler.
Jeg kan lide hans våben.
Hvor er min datter?
Kan du tale irathisk?
Irisa?
Skat. Hey.
Hey.
Stump? Hey.
Er du okay?
Du har dårlig ånde.
Du har det fint.
Okay.
Kom så.
Hvordan er vi endt her?
Hvor er vi?
Gudskelov.
800 KILOMETER FRA DEFIANCE
Nogen bevægelse?
Nej.
Ingen patruljer.
Godt.
Så kom hurtigt med.
Vi har set dem.
Pak dig godt ind, kære.
Det er en lang tur.
Det er et gammelt sted, som Pilars forældre havde, da hun var lille.
Kun min kone ville være skør nok til at slå sig ned bag fjendens linjer.
Vores barnebarn.
Har du set Alak og Christie?
Ikke endnu. De er nok indenfor.
Hvis din kone har gjort dem fortræd,
vil hun lide en grusom død.
Og hvis hun ikke har gjort dem fortræd...
Samme resultat.
Jeg forstår, hvad du mener.
Hvordan kommer vi derned?
Der er for stejlt.
Vi må gå den lange vej uden om.
Kom, lad os gå tilbage til rulleren.
Der er intet som kulde til at værne mod strubehoste.
Skal han skiftes?
Ja, men bare rolig, skat. Bedstemor tager sig af lille Lukey.
Dødspatrulje fra Votanis-kollektivet.
De har taget vores køretøj.
Shtako.
Vi må ikke lade dem opdage børnene.
Okay.
Det skal se troværdigt ud.
- Afsted. - Tag det roligt.
Stop, hvor I er!
Smid jeres våben!
Skyd ikke!
Når himlen falder over jorden...
skal freden herske!
Vi er loyale over for kollektivet.
Loyale over for kollektivet?
Det skal jeg nok bedømme.
Jeg er general Rahm Tak.
Bæstet.
Du har hørt om mig.
Jeg har til gengæld ikke samme fordel.
Jeg er Datak Tarr fra Shanje-liro.
Jeg kender det navn.
Du er fra Defiance.
Du er en selvbestaltet mafiaboss, ikke?
Jeg har lært at tjene småpenge blandt menneskerne.
I sandhed småpenge.
Dine donationer til vores fælles sag har i bedste fald været magre.
Og du er kun Shanje gennem ægteskab.
Frue.
Jeg basker mig i stjerneskærets skønhed.
Du skammer mig med æren, Favi Tak.
Hvem er den lyserøde?
Hvem kalder du lyserød, din klump Edgar Winter-shtako?
Sig dit navn!
Fortæl generalen dit navn.
McCawley.
Navnet er Rafe McCawley.
Slå ham ikke ihjel.
Mennesket er vores dusør.
Der er en pris på hans hoved i Defiance.
I er heldige.
Min karavane er på vej mod jeres hjemby.
Vi slår lejr her.
Vi kan rejse sammen, når vi har hvilet os og spist.
Jeg accepterer ikke et nej.
Jeg har hungret efter lidt kultiveret selskab.
General Tak, må jeg spørge, hvad du skal i Defiance?
Det må du.
Jeg vil dræbe alle menneskerne
og brænde det frastødende sted til grunden.
Din gevinst.
Det behøver du ikke at gøre. Det hele er der.
Jeg tæller hver anden. Det går hurtigt.
Hun får brug for det til at betale for turen henover Badlands.
Hvad snakker du om?
Hvorfor er der pakkede tasker?
Undskyld mig.
Jeg har en billet til landruten i morgen.
Jeg vil prøve lykken ude vestpå.
Byen har brug for dig.
Denne by har brug for en nænsomt formuleret nekrolog.
Defiance har klaret værre vintre end denne.
Vi må se sandheden i øjnene.
Det er gået syv måneder, siden McCawley-minerne styrtede sammen.
Gulanitten var byens hjerteblod. Der er ingen fremtid uden den.
Og så har jeg lige hørt, at stasisnettet er røget.
- Amanda, er det sandt? - Det er midlertidigt.
Så vi er kun midlertidigt på røven. Det er godt nyt.
Jeg tager afsted med ren samvittighed.
Hør, vi har mistet soldater, læger, ingeniører,
alle med evner, der havde værdi ude i verden.
Men ved du, hvem der er blevet? Dem, som ikke kan tage væk.
Dem, som ikke kan overleve i Badlands.
Ja, og de afhænger af, at folk som os holder sammen på tingene.
Kom nu, doktor, du er...
Du er den eneste doktor i byen.
Tager du afsted, så vil folk dø.
Det vil jeg ikke have på samvittigheden, og det vil du nok heller ikke.
At du appellerer til min samvittighed, er bedårende menneskeligt af dig.
Så du bliver?
Få din magre røv ud herfra.
Jeg har arbejde at lave.
Det sidste, jeg husker...
er, at loftet faldt ned over os.
Du var i mine arme, og...
jeg slæbte dig ind i en af de livskapsler.
Og den lukkede sig omkring os, vi må være faldet i søvn.
Jeg vågner, og vi bliver hevet ud af noget.
Et rumvæsen, jeg aldrig har set før.
En ældre mand og en yngre kvinde, lilla hud, meget stærke.
Ringer det en klokke?
Skar de dig?
Det er nok dem. Du fik også.
Nå...
Defiance er den vej.
Vi må hellere komme afsted snart.
Jeg kan ikke tage tilbage.
De lyncher mig.
Det er den eneste by.
De ved, jeg er massemorder.
Jeg ødelagde New York.
Nolan, jeg slog Tommy ihjel.
Okay.
Hør efter, for jeg siger det kun én gang.
Det var den arkhjerne, der slog ihjel. Ikke dig.
Du er lige så meget et offer som alle andre.
Du bekæmpede det, du slog det, og du reddede alle.
Jeg kunne ikke være mere stolt af dig.
De vil stadig lynche mig.
Det er smådetaljer.
Hvad er det?
Et signal gennem et ormehul.
En krypteret besked til lange distancer. Votanis-kollektivet.
Votanis-kollektivet kommer normalt ikke så langt nordpå.
Gad vide, hvem de taler med.
Hvad er beskeden?
Det er godt.
Der er nyt fra Defiance om, at stasisnettet er nede.
Datak, Stahma.
Spændende nyt fra mine spioner uden for Defiance.
Gulanit-manglen har åbenbart tvunget byen
til at trække stikket på stasisnettet.
Det er vel grund til fejring, ikke?
Du løber dem snilt over ende.
Og det gør jer glade?
Selvfølgelig, Favi Tak.
General Rahm Tak.
Jeg ved, jeg ikke skal tage dette job personligt,
men jeg må indrømme,
at jeg vil nyde dette felttog.
Blot idéen om Defiance giver mig kvalme.
Jeg forstår ikke, hvordan I kan bo der.
Jeg tror, jeg sætter et kabel på den bue
og river det hele ned.
Måske opstiller de en statue af mig i stedet.
Det er en smuk drøm.
Var det sarkasme?
For jeg forsikrer dig, Favi Tarr,
at mine aspirationer er opnåelige.
Jeg bedrager ikke mig selv.
Der er vores signalmand.
Ham, der holder ormehulspistolen.
Jeg har set ham i Defiance.
De ligner ikke soldater.
Hvorfor signalerer de til Votanis-kollektivet?
Fordi de er spioner.
Du går højre om.
Ham der er din.
Jeg tager ham ved vognen.
Rør dig ikke.
Rør dig ikke, sagde jeg.
Du er fra Defiance.
De skrev den bog om dig.
Hvilken bog?
Jeg har læst den.
Opfostret af en menneskefar.
Smid våbenet!
Irathisk pige.
Kommer du nærmere, så skyder jeg dig!
Nej.
Intet skyderi.
Vi er venner.
Jeg taler engelsk, ikke?
Se.
Du ryster.
Nu skal jeg vise dig, hvad det vil sige...
at være en rigtig votaner.
Irisa?
Hey!
Kom så.
Hvad skete der?
Mit våben gik i baglås.
Lad mig.
Jeg har fået tre børn.
Du må holde et af dem lænket til et bord, så hun ikke render væk fra dig.
Du har sikkert tænkt over den hele natten.
Tjek fælderne, sjove dreng.
Der er koldt derude.
Jeg går derud.
Jeg har brug for at strække benene.
Kom nu, hvor skulle jeg løbe hen? Vi er midt ude i ingenting.
- Jeg ved, du gerne vil dræbe mig. - Mor.
Undskyld mig?
Jeg klandrer dig ikke.
Jeg ved, hvor vrede I begge er.
Men du er ligeglad.
Sig ikke det. Jeg holder meget af jer.
Og alligevel er vi her.
Dine forældre er forfærdelige mennsker.
- De truede mig. - Hold nu op.
De sagde, de ville dræbe mig,
- hvis jeg blev i Defiance. - Hør, når de fortæller...
Jeg kunne ikke opgive min familie endnu en gang,
derfor havde jeg intet andet valg end at tage jer med mig.
Det kan du vel forstå, som far?
- Selvfølgelig. - Stille, skat.
Så er det afgjort. Vi går begge to.
Fjern hans lænke.
Sådan, Christie.
Her er din baby.
Jeg elsker dig.
Jordrepublikken har vist rykket teltpælene op.
- Godt. - Vær ikke for sikker på det.
Jordrepublikken var det eneste, der holdt Votanis-kollektivet ude af Nordamerika.
Kom så.
Sidst vi så Amanda, prøvede hun at skyde mig.
Hun overvejede at skyde dig.
Hun trykkede faktisk ikke på aftrækkeren.
Ja.
Ja, bliv du i bilen.
Er du sikker på, du kan undvære kuglerne?
Hvor er Pottinger?
Han er væk.
Jeg er i spidsen igen.
Fuskede du ved valget?
Denne by synger på sidste vers. Jeg har kun lige holdt ved.
Hvor pokker har du været?
Fanget under kilometer af solid klippe.
Hvor længe har vi været væk?
Syv måneder.
Er Irisa...
Nedenunder? Ja.
Undskyld mig.
Jeg vidste, det var dig.
Irisa, gider du signere den her?
Det er til min kæreste.
Hvordan føles det at redde verden?
DEN UTROLIGE GUDINDE FRA BADLANDS
Det føles sikkert fedt, hva'?
Hvad er det sket med hovedet?
Stasisnettet er nede. Hvad pokker sker der for det?
- Vi kan ikke undvære gulanitten. - Det bliver I nødt til.
Det skal op, og det skal være lige nu.
- Du forstår ikke. - Nej.
Du forstår ikke.
Votanis-kollektivet.
De er på vej.
Den her bog er noget møg.
Den vil jeg ikke signere.
Gå din vej, Poole.
- Men ved du ikke, hvem det her er? - Gå hjem.
- Der er ikke vagtskifte før om en time. - Gå hjem!
Jeg er ordenshåndhæveren nu.
DEN UTROLIGE GUDINDE FRA BADLANDS
Er det alle de våben, der er tilbage på våbenlageret?
Der var plyndringer, da Jordrepublikken smuttede.
Okay. Det må vel gå an til at starte med.
Det egentlige problem er strøm.
Hvis vi ikke får stasisnettet op igen,
er krigen forbi, før den begynder.
- Kom så. - Hvor skal vi hen?
- Til gulanit-minerne. - Det er der ingen grund til.
Hvorfor ikke?
Minerne faldt sammen, den aften I forsvandt.
Jorden er blevet hærdet til jeg-ved-ikke-hvad,
men vores bor kan ikke komme igennem.
Gulanitten er der, men vi kan ikke nå den.
Og alligevel fandt Irisa og jeg ud
og nåede overfladen.
Så der må være en tunnel eller noget.
Ved du ikke, hvordan I kom op?
- Nej, men det gør dem med lilla hud. - Lilla hud?
Jeg fortæller det på vejen.
Hey!
Berlin!
- Berlin, hvad fanden laver du? - Hun slog Tommy ihjel!
Det var en maskine, der dræbte Tommy!
Rører du hende igen, så er jeg ligeglad med, hvem du er,
du ryger ned med nakken.
Har det udstyr altid været der?
Nej, det er nyt.
Jeg syntes, du sagde, der ikke var nogen hjemme i minerne.
Det gjorde jeg også.
Nogen har vist slået sig ned her.
Det er votansk teknologi, indogensk.
Vores besættere er vist fra dit nabolag, snut.
Jeg er fra Denver.
Åh, skatter.
Kom til farmand.
De lilla tog mit våben, så vi ved, det er det rette sted.
De har terra-formere.
Hvad fanden var det?
Lad os finde ud af det.
Stærk puls. Hun er bare slået ud.
Kom så.
Følg mig, dæk højre side.
Rahm Tak.
- Er der noget galt? - Ingen snak.
Kom.
Hurtigt.
Vi har fundet nogle mennesker.
Det bør blive lærerigt.
Nogen har haft travlt hernede.
Hvad pokker vil de med al den her gulanit?
Jeg vil have fingre i en af de der droner.
Regner vi ud, hvordan de virker,
kan vi måske finde ud af, hvem eller hvad vi står over for.
Jeg kan huske dig.
Vil du fortælle, hvad du laver i vores miner?
Så vi føler os kåde, hva'?
Smid våbnet!
Smid det!
- Er I okay? - Ja.
- Skulle du skyde hende i maven? - Jeg sigtede efter benene.
Flot sigtet.
Jeg er omtumlet, efter jeg blev zappet af den tingest.
Overlever hun?
Ikke medmindre vi får hende til en læge hurtigt. Hent rulleren.
En VK-patrulje.
- Jeg går ud og taler med dem. - Så lås kæden op først.
Det ville mor ikke billige.
Luke er halvt casti og halvt menneske.
Ved du, hvad Votanis-kollektivet gør ved babyer af blandet race?
Find et godt gemmested.
Vær hilset!
Når himlen falder over jorden, skal freden herske.
Ja, kedeligt.
Ved du, hvem jeg er?
Rahm Tak.
Bæstet.
Jeg er på jeres side.
Jeg har arbejdet som spion for kollektivet.
Jeg snigmyrdede ambassadør Tennety fra Jordrepublikken.
Hvad sagde du, at du hed?
Quentin McCawley.
McCawley.
McCawley?
McCawley.
Aldrig hørt om dig.
Nej.
Var det din søn?
McCawl...
Der var ingen grund til at dræbe ham.
Han gjorde bare for at trodse mig.
Det er jeg ked af, Rafe.
Som familie vil vi bære dette...
og tage hævn sammen.
Tak, Datak. Det betyder meget.
Der kommer nogen.
Generalen spørger efter jer to.
Stahma.
Du sagde, I fangede gammelfar McCawley heromkring, ikke?
Jo.
Men I bemærkede ikke, at han havde en søn, der løb rundt.
Vi er lige så overraskede som dig.
Snedige mennesker.
Jeg begynder at tro, at du er den snedige, Stahma.
Se her. Jeg fandt en mus.
Dette er et privat hjem. I har ingen ret til at være her!
Og?
Babyen. Vi må få soldaterne væk herfra.
Nej!
Far!
I er alle djævle!
Må Rayetso overgive jeres sjæle...
til ensomhed og flammer!
- Hun er i chok. - Jeg er ikke i chok.
Jeg ved godt, hvad jeg siger!
Må din liro stinke af uren død
for evigt i De Tre Helveder!
Vær sød at tilgive hende.
Stahma.
Har du lært dette menneske vort folks eder?
Dette er din mands strømkniv.
Jeg vil have, du skal dræbe dette menneske med den.
Gør det for mig.
Jeg fornemmer en tøven.
Ville du dræbe dette menneske i bytte for din mands liv?
Stahma.
Tag en beslutning.
Stahma!
Tag en beslutning!
Jeg er ikke bange.
Nej!
Nej.
Tak, general, for at give mig klarhed.
Det eneste gode menneske er naturligvis et dødt menneske.
Favi Tak,
kan vi forlade dette sted nu?
Lugten af menneskedød er frastødende.
Selvfølgelig.
Afsted!
Nej.
Åh gud.
Rayetso, nej.
Vær sød...
at bringe hende tilbage.
Luke?
Han er sulten.
Skat, gudskelov.
Husker du, hvordan vores børn plejede at græde, når de var...
Rafe.
Rafe McCawley, vågn for pokker op lige nu.
Alak, min søn, glem, hvad der er sket her.
Glem denne dag...
og elsk denne lille baby,
som du elskede min Christie.
Jeg skulle have været bedre.
Også jeg.
Hvad gør du?
Spild ikke, savn ikke.
Hvorfor al det hemmelighedskræmmeri?
Vi holder lav profil. Vi vil ikke have, at nogen ser hende.
Hvorfor? Hvem er patienten?
Fortryller, vanhellige fortærer.
Kan du hjælpe hende?
Jeg skal ikke nær den tingest. Lad naturen gå sin gang.
Hvis du ser til, mens hun dør, så skal vi grave to grave.
Fint.
Lænk hende.
Doktor, hun er halvdød.
En optimist ville sige, hun er halvt levende.
Lænk hende.
Kom så.
- Så du ved, hvad hun er? - Hun er et rovdyr.
Designet af evolution til at erobre, dræbe og fortære.
- Hun bevæger sig som en jæger. - Ja, men hun spiser som en kannibal.
Hvilken slags votaner er hun?
Der var en tidlig votansk race, som kom før alle os andre.
En race, der bestemte i meget lang tid.
Tillykke.
I har fundet jer en vaskeægte omec.
Omec?
Jeg har hørt navnet, men jeg hørte, de var uddøde.
Det gjorde de angiveligt også.
Derhjemme byggede vi arker for at undslippe den eksploderende sol.
Vores virkede.
Deres gjorde ikke.
Hey! Vi vil dig ikke noget ondt.
Erobr, dræb, fortær.
Print det på en T-shirt, så du ikke glemmer det.
Ifølge Nolan er der endnu en.
En mand.
Dræb dem begge.
I aner ikke, hvad I har med at gøre.
Det bør holde dig varm.
Taler du castithiansk?
Undskyld, at jeg var hårdhændet
men du...
Et godt højresving.
Kapow.
"Kapow."
Varmt.
Sådan.
Rart og varmt.
Meget yndigt.
Jeg hedder Kindzi.
Nolan.
Irisa.
Angående det doktoren sagde, om at I er kannibaler...
Tilbage i hulerne, da du slikkede mig...
Du ville da vel ikke spise mig, vel?
Du forstår mig godt, ikke?
Hvad bringer dig til min butik denne fine eftermiddag?
Favi Ksaruko, goddag.
Monguno, hvordan går det med din mandolin?
- Fint. - Han øver sig ikke nok.
Hvordan kan jeg hjælpe, fr. borgmester?
En votansk ven fortalte mig en historie i dag
om omecerne.
"Djævle", som I mennesker ville sige.
Fortryllere.
Fortærer af de uskyldige.
Mørke guder.
Ville du kalde dem kannibaler?
Kun hvis jeg var sløset i min tale.
Kannibaler spiser deres egne.
Hvorimod omecere...
foretrak at spise os.
"Og på aftenen for den sidste rotation,
blev de udvalgte placeret under vand og under sten,
for djævlene ville snart komme
fra stjernerne til..."
Rædselshøsten.
Hvert 76. år ville omecernes hjemplanet, som ligger her,
komme tæt på de andre votanske planeter.
Omecerne kom i kæmpestore rumskibe og bortførte
tusindvis af vores forfædre.
De høstede blev holdt som slaver, indtil de omeciske herrer begyndte at kede sig.
Eller blev sultne?
Præcis.
De gamle historier er vrøvl.
Vrøvl.
Du ignorerer dit folks historie til fare for dig selv.
Jeg tror ikke på omecerne.
Det er, fordi du er en tåbelig dreng, der har arbejde at lave.
Afsted.
Tag dig ikke af min søn.
Omecerne var ganske virkelige.
Meget farlige.
Jeg er kommet efter min datter.
Det er alt sammen fint, general,
men Defiance giver sig ikke uden kamp.
Hvordan vil du tage byen med så lille en styrke?
Vi har et våben.
Hvilket våben?
"Hun sagde, det er vores lille hemmelighed,
og den har jeg ved gud tænkt mig at holde."
Det er fra en Johnny Cash-sang.
The Man in Black.
Af et sydligt medlem af kollektivet,
har du en god fornemmelse for menneskekultur, general.
Efter jeg immigrerede, studerede jeg i New York.
Jeg boede og spiste med dem.
Jeg ved alt, der er at vide om mennesker.
Når man bor med svin, bliver man alt for vant til svineriet.
Ære være Rayetso.
Men misforstå mig ikke,
jeg ønsker det svineri.
Tænk på den søde løjtnant Bebe.
En indogener, som bar menneskehud for at infiltrere et indkøbscenter
og dræbe hundredvis af mennesker.
Hans hud er heroisk.
Jeg kalder det poesi.
Vi vil erobre deres menneskesprog,
deres land, deres tøj,
selve huden på deres ansigter.
Alt i denne verden er vores tag selv-bord.
Skæbnen manifesteret.
Kender du det udtryk?
Jeg ved, det er et menneskekoncept.
Så velinformerede...
Jer begge.
Du ærer os, general.
Mændene taler.
Jeg vanærer mig selv.
Jeg forsøger at beslutte,
hvordan I bedst kan arbejde for den votanske sag.
Alt for at tjene kollektivet, general.
Godt.
Du, Datak, skal være en sabotør for Votanis-kollektivet.
Du skal hjælpe mig med at tvinge den afskyelige lille by i knæ.
Hvis jeg må sige det, general...
Hvis jeg ikke er der til at berolige ham,
er min mand tilbøjelig til udbrud af vrede.
Du siger, jeg bør sende jer begge.
Det kan måske hjælpe dig med at opnå dit mål.
Problemet er, Stahma,
at du og din mand er nogle forræderiske slanger.
Slipper jeg jer begge fri,
forsvinder I bare, og jeg får ikke, hvad jeg vil have.
Så det er bedst for alle, hvis vi fastsætter nogle grundregler.
Du, Datak, tager til Defiance.
Du udfører de opgaver, som jeg giver dig.
Hvis du nægter en opgave, fejler den eller gør mig utilfreds på nogen måde,
skærer jeg et stykke af din smukke hustrus krop.
Og over tid...
kan vi ende med en rigtig grim kælling.
Så gør, som jeg siger.
Ved du overhovedet, hvor vi skal hen?
Så længe kollektivet er langt bag os, så er jeg ligeglad.
Jeg ved det godt.
Jeg ved det godt, skat.
Jeg er ked af, dine forfærdelige castithianske bedsteforældre ødelagde alt.
Jeg skal nok beskytte dig.
Hvad vil du gøre?
Jeg vil skaffe mad til mit barnebarn.
Hun kommer tilbage.
Det skal nok gå.
Hjælp hende op.
Jeg fandt disse i vores miner sammen med min datters blod.
Det behøver du ikke bekymre dig om.
Hun har det fint.
Hvor er hun?
Start med at besvare nogle spørgsmål.
Før mig til hende.
Jeg sætter pris på din tålmodighed i denne hårde tid,
men jeg ved ikke, hvad jeg skal kalde dig.
Eksua Tsuroz T'evgin.
Eksua er min familie,
Tsuroz er mit skib,
og du kan kalde mig T'evgin.
Sagde du, du har et skib?
Det gjorde jeg vist lige.
Virker det?
Du stiller meget snagende spørgsmål
til én, der lige har reddet dit liv.
Jeg ved nu ikke, om du lige reddede mit liv.
Jeg ved, at jeg vågnede med et sår i mit hoved.
Såret i hovedet stammer fra der,
hvor sovekapslen var fastkoblet til din hjerne.
Hele systemet var ved at miste strøm,
og I var begge døde snart, hvis jeg ikke havde handlet.
Jeg frakoblede brugerfladen for at løslade jer fra kapslen.
Og så efterlod du os til at dø ude i sneen.
Du angreb os.
Jeg ville dræbe dig,
men min datter bad om nåde for dig.
Apropos, så skal I føre mig til hende nu.
Vi har stadig nogle spørgsmål, som du skal besvare.
Hvad sker eksempelvis for al gulanitten?
Mangler dit skib kraft? Mangler I brændstof?
Da vi kom i Jordens kredsløb,
manglede vores skib brændstof og havde brug for reparationer.
Og hvad sker der, når skibet er funktionelt igen?
Andre kan have overlevet som min datter og jeg.
Vi vil rejse ud i rummet for at finde dem.
Bare jer to?
Ja.
Okay, hør her.
Vores by har svært brug for gulanit.
Jeg foreslår, at vi deler lige over.
Vores miner, jeres udstyr.
Alle vinder.
Her er mine betingelser!
Før min datter til mig,
ellers vil jeg bade i blodet fra alle votanere og mennesker,
indtil min vrede er tilfredsstillet.
Hvor er hun?
Er du færdig?
Jeg skød din datter.
Men hun angreb mig først, så jeg var i min gode ret.
Og vi tog hende med til byen så hun kunne få lægehjælp.
Hun er stabil og hviler sig i sikkerhed.
Jeg fører dig til hende,
når vi to har nået en aftale om gulanitten.
Så hun er et gidsel.
Nej, det er et grimt ord.
- Det burde være dig. - Hvad?
Der er lænket.
Du er den rigtige fare.
- Må vi se den? - Der er ikke noget at se, stump.
Borgmesteren kom til min fars stand og spurgte om omecere,
og så dukkede en op uden for NeedWant.
Hvad? Har du set en omec?
Slog din far dig ikke engang for at kalde ham omec?
Der er intet her.
- Hvorfor bevogter hun så døren? - Gå din vej.
- Nu. - Gør hende ikke vred.
Hun smider en ark i hovedet på dig.
Det være dig.
Fra bog.
Gudinden fra Badlands.
Den bog er noget møg.
Shtako, det er hende.
Hvorfor dræbte du den ikke? Omeceren? Du dræber alt.
Du er morder.
Okay, drenge, så er det nok.
Farvel.
Du er en morder.
Hun er kælling.
Venner, hun lever.
Der er totalt en omecer herinde. Se.
- Giv mig et løft. - Okay.
- Hvad kan du se? - Det ved jeg ikke. Det er mørkt.
Vent lidt.
Hej, omec.
Kom her, lille omec.
Prik til den.
Hun er stadig lænket, ikke?
Hvad kan du se?
Kom her, skatter.
Kom nu.
Kom væk derfra!
- Lad os komme væk. - Afsted.
Nej.
Nej. Det er okay.
Hey. Kom nu.
Omec.
Er det ufølsomt at sige: "Hvad sagde jeg"?
Jeg har aldrig forstået reglerne for det.
Opdraget af ulve.
Du er ikke sjov.
Halvtreds millioner Elvis-fans tager ikke fejl.
Dræb omeceren!
Få ham væk herfra.
Kom nu. Prøver du at starte optøjer? Kom så.
Din indogener var fornærmende.
Din omeciske fortryller, fortærer af de svage, djævel!
Dræb omeceren!
I det mindste har babyen spist.
Jeg har mistet appetitten.
Den lille dreng har brug for, at sin far holder sig stærk.
Familie er vigtigere end noget andet i verden, Alak.
Du lyder som mine forældre.
Du mener dem, som dræbte min datter?
Din kone? Hans mor?
Nej, jeg lyder slet ikke som dem.
Du myrdede disse folk.
Hvordan gør det dig anderledes?
Jeg dræber fremmede for at passe på min familie.
Dine forældre dræber familie for at passe på dem selv.
Jeg forsøgte faktisk at forgifte mine tre børn.
Christie var kun en baby.
Ja, det er blevet nævnt før.
Jeg var syg.
Det votanske kloster, som Rafe sendte mig til,
det gjorde mig hård.
Men det lærte mig også...
at se udover mine egne behov.
Jeg måtte lide,
så mine børn kunne være i sikkerhed.
Sikre fra dig.
- Ikke? - Jo.
Shigustak-præsten tilbød frelse.
Af den castithianske slags.
Jeg tog imod den.
Jeg lod dem misbruge mig.
Og så fandt min kære, søde Quentin mig.
Han tilgav mig.
Han reddede mit liv.
For jeg indså, at min familie,
mine børn, behøvede en mor.
Det fokuserede jeg på.
Jeg ville ikke lade noget stoppe mig, mindst af alt dine forældre.
Jeg er ikke din mor, Alak.
Jeg er Christies mor.
Du kan stole på mig.
Gid, jeg kunne tro på det.
Jeg vil aldrig forråde dig.
Blodsporet kommer ind bag os.
Hun gik denne vej.
Hendes skudsår må være blevet åbnet igen, da hun flygtede.
Jeg kan ikke lide mængden af blod, jeg ser her.
Hvordan tror du, jeg har det?
Så lad os finde hende.
Kom så.
Du godeste!
Har du brug for en læge?
Hun har brug for en læge!
Nej, hun har ikke!
Denne omec dræbte min søn!
Træd væk fra hende.
Kom nu.
Djævel!
Dette er vores verden.
Der kommer ingen Rædselshøst.
Stop!
Djævel!
Ned på jorden! Nu!
Alle sammen! Ned! Vis mig jeres hænder!
Smid det på jorden.
Bliv nede.
T'evgin. Nej. Nej!
T'evgin, nej! Tænk ikke på bogsælgeren.
Ikke nu.
Se til din datter.
Se på hende.
Hvad er det?
Kald det en brevåbner.
Jeg vil hellere dø end at efterlade dig alene med den... psykopat.
Familien McCawley var måske mennesker,
men de var vores mennesker.
Rafe blev mejet ned som en hund.
Han fortjente bedre.
Og Christie.
Lav et våben til mig også.
Synes du ikke, det er bedre, at vi dør sammen?
Jeg går i gang.
Pilar?
Nej.
Nej!
Pilar?
Luke!
Hey!
Kom nu. Hun...
Hun tog min søn! Hun...
Hun tog min søn. Hun... Hun tog ham bare.
Kom nu, vi...
Indogeneren!
- Nu! - Doktor!
Doktor! Vi har en nødssituation!
Hey.
Hey, skat.
Se på mig.
Sådan. Fokusér på mig.
Sådan. Bliv hos mig. Vi kommer igennem det her.
Hey!
Fingrene væk fra mine ting.
Tag det roligt, doktor.
Få det monster ud herfra.
Jeg spørger ikke to gange.
Okay. Hun er ved at forbløde og behøver din hjælp.
Du misforstår.
Jeg har ikke brug for den lille indogeners lægefaglighed.
Jeg mangler protoform.
Tag det roligt, alle sammen.
Hvad er protoform?
Indogensk hud!
Indogenerne er en fabrikeret race, skabt til mange forskellige formål.
For ham er jeg bare en stor sæk spartelmasse.
Bliv væk!
Okay, tag det roligt.
For at redde min datters liv
skal jeg bruge et stykke overhud, femten gange otte centimeter.
Jeg lover dig, at indogeneren vil komme sig fuldstændigt.
Træd nu til side.
Hvis min datter dør, dør din by sammen med hende.
Intet gulanit. Ingenting.
- Nolan, hold hende fast. - Hvad?
Nej!
- Snut. - Jeg har hende.
Okay. Kom så.
Okay.
- Jeg har bedøvelse. - Fandme nej!
- Beklager, doktor. Det er nødvendigt. - Hjælp mig.
Er 20 milliliter nok til at bedøve smerten?
Rend mig!
Det her går meget hurtigere, hvis du ikke kæmper imod.
Hvordan har hun det?
Hun er vred.
Og bedøvet.
Protoform kan omformes i det uendelige.
Det har mange anvendelsesmuligheder, som gavner en omecs fysiologi.
At dræbe...
den castithianske dreng var tåbeligt.
Jeg blev provokeret.
Vi er sårbare.
Indtil vores skib er repareret
har vi ikke råd til, at denne by vender sig mod os.
Jeg er ikke bange for dem.
Det bør du være.
Der er hundredvis af dem og kun to af os.
Hvis vi dør,
uddør hele vores race.
Når vores skib har fået kraft, og vores familie vågner,
så erobrer vi dette folk.
På denne dag sværger jeg for dig,
at alle regnskaber vil blive gjort op.
Jeres lift er her.
Du hjalp med at redde min datter.
Det anerkender jeg.
Sådan gør vi heromkring.
Jeg accepterer også dit tilbud om at dele gulanitten.
Kom til minerne i morgen, så diskuterer vi detaljerne.
Tak, T'evgin.
Ind igen!
Rayetso...
velsign min hånd og giv mig syn og klarhed.
- For enden af vejen. - Jeg har ham. Gå rundt om.
Favi Ksaruko...
Jeg ved, du er vred.
Min søn er død.
Du, din far og borgmesteren
har alle kæmpet for at redde den djævel, der dræbte ham.
Der er ingen retfærdighed, før hun også er død.
Jeg er ked af dit tab,
men Monguno provokerede hende.
Hun var bange og slog fra sig.
Dræber du hende eller andre, vil det bare gøre tingene værre.
Yengi Ksaruko,
du sætter hele byen i fare!
Smid dit våben, hvor jeg kan se det, eller jeg skyder dig!
Smid våbenet, Favi Ksaruko.
Du er ikke en morder.
Du ved ikke, hvordan det er.
Hvad mord gør ved en.
Og det skal du ikke vide.
Du behøvede ikke dræbe ham.
Han skød mod os.
- Han ville overgive sig. - Ville han?
- Ved du det med sikkerhed? - Ja.
Hvad, hvis han ikke ville?
Han kunne have skudt dig en kugle for panden.
Ingen tvang denne mand til at tage et våben og skyde på uskyldige folk.
Uskyldige?
Helt sikkert.
Held og lykke.
Flot klaret.
Flot klaret, Stahma.
Jeg må indrømme, du havde ret.
I to er mere formidable sammen end adskilt.
Dit ønske er bevilget.
Du rejser til Defiance med Datak.
I skal spionere for mig som et hold.
I tænker sikkert, at der må være en hage.
Altså... Bebe.
Alak.
Stahma, kom og sid hos mig.
Vi skal arbejde på jeres dækhistorie.
Verden er ikke som engang
En stille sang
Lad os synge om smukke heste
Der lever frit
Rider i leg
Sammen, du og jeg
Tre, to, én.